Ja sabeu que a Glifing parlem sempre d’entrenament lector perquè sabem que el cervell pot ser entrenat igual que treballem la musculatura corporal. En aquest sentit, sempre hem pensat que entre lectura i esport podem trobar-hi molts paral·lelismes, i amb aquesta idea vaig tenir una conversa ben bonica i interessant amb una esportista d’elit: la Sílvia Font. Podreu veure l’entrevista sencera a la Sílvia Font durant el proper congrés Cor Lector 2023, però el que ens va dir en aquesta conversa ens va semblar tan interessant que hem volgut compartir algunes de les seves idees en aquesta primera revista.
La Sílvia Font Puig, nascuda a Santa Perpètua de Mogoda el 3 d’octubre de 1959, és una ex-jugadora i actual entrenadora de bàsquet.
Sílvia Font
3 Lligues d'Espanya3 Copes d'Espanya2 Lligues de Catalunya
Sílvia Font
1 Lliga d'Espanya1 Supercopa d'Espanya
Si ens fixem en el recorregut professional de la Sílvia, veurem que és la persona ideal per establir aquesta conversa amb Glifing, perquè ella concentra els dos papers més importants de la nostra pràctica lectora: l’entrenat i l’entrenador.
Durant la seva joventut i primera adultesa, la Sílvia va ser entrenada com a esportista d’elit, i, ara, és ella qui entrena altres esportistes d’elit del bàsquet femení.
A partir d’aquí, us volem destacar algunes de les perles que ens va compartir i que sabem que inspiraran
els nostres glífers i els seus entrenadors.
Així és com resumeix la Sílvia l’esforç que s’ha de fer quan algú decideix entrenar. Darrere d’aquesta decisió hi ha un gran compromís amb l’equip, amb les persones que confien en tu, però sobretot amb tu mateixa. Però ella creu que val la pena, que si dones molt, reps encara més.
Però… li pregunto: Pot passar que donis molt i que no rebis res?
I ens diu: “Evidentment, però has d’estar preparat per a això. Quan competeixes, pots guanyar i pots perdre; si no hi estàs disposat, si no estàs disposat a perdre, no podràs guanyar mai. Si no perds, no pots guanyar. Has de perdre moltes vegades per aconseguir guanyar. Si no s’és capaç d’entomar el risc de perdre, mai no es guanyarà”.
I aquesta frase em fa somriure, perquè això mateix
és el que dic jo quan parlo de Glifing i dels glífers amb
dificultats d’aprenentatge.
“Dona molt i rebràs el doble.”
Ens diu que per aconseguir avançar, cal equivocar-se. I si no veus l’error en tu, pots veure’l en l’altre, però l’has de veure, perquè serà el millor aprenentatge. “Si no t’equivoques vol dir que no arrisques, i, si no arrisques, no avances.”
Aquí, torno a somriure. Coneixeu la “gestió de
l’error” de la qual parlem a Glifing, oi?
3 – “Capacidad de resistir”
Quan parlem sobre els aprenentatges esportius que ajuden en la vida en general, la Sílvia ens parla de la resistència. I ens diu que és la cosa més complicada, perquè implica constància, implica no deixar d’entrenar-se, encara que et faci mandra, encara que no et comporti plaer, encara que costi… encara que no se’n vegi el fruit de manera immediata. Resistir és la llavor de l’èxit futur.
4 – “Motivació intrínseca: trobar el sentit d’allò que fas”
D’aquí es desprèn, ens explica, que “cal tenir metes, objectius i gaudir del camí”. Cal també conèixer què ens procurarà el camí, què significa el compromís. Alguns grans atletes no aconsegueixen els seus ob – jectius perquè no estan disposats a assolir aquest compromís.
5 – “Superar-se a un mateix”
Encara que en l’esport es tracti de guanyar l’altre, la gran inspiració és guanyar-se a un mateix, superar els propis límits. Els altres poden fer de mirall, però amb qui es juga sempre és amb un mateix.
Ja sabeu que torno a somriure. Les curses Glifing són sempre una cursa amb un mateix. No ens comparem mai amb els altres, sinó que cal superar la pròpia marca. ☺☺☺☺
6 – “Paciència i empatia”
Aquestes són les primeres paraules de la Sílvia quan li preguntem quines són les millors qualitats d’un bon entrenador. “No pots exigir més del que et poden donar. No els podem estressar, perquè si s’estressen, pleguen”. De manera que necessitem paciència per respectar el seu procés i empatia per entendre l’esforç que els suposa.
“No puedes exigir más de lo que pueden darte.”
7 – “La motivació ha de ser el propi objectiu”
Si la motivació l’ha de posar l’entorn, durarà poc, cal que l’entrenat trobi la seva pròpia motivació, i la millor motivació, la que es pot sostenir en el temps, és la motivació centrada en l’objectiu.
¡Gràcies, Sílvia!